23. 07. 2019 | Evropa zadarmo, Kristýna Sojová, Maďarsko, Památky, Tipy na cesty
Budapešť není pouze městem termálních lázní, ale ukrývá i mnohá tajemství a místa, která stojí za návštěvu, pokud ovšem víte, kde je hledat. Věděli jste, že se v této maďarské metropoli můžete jít podívat na sochu legendárního detektiva Colomba, jít obhlédnout skalní kostel, opít se v baru zaplněného tisíci papírky se vzkazy, vzdát poctu králi popu k jeho stromu nebo objevit, proč u břehu Dunaje leží desítky opuštěných bot?
Socha detektiva Colomba, který rozluští i sebezapeklitější případ
„Ještě jedna otázka, pane!“ To je nejznámější hláška, kterou v každém díle amerického kriminálního seriálu pronáší známý detektiv Colombo, kterého charakterizuje zmačkaný hnědý kabát a řeči o manželce, paní Colombové, kterou nikdy nikdo nespatřil. V Budapešťské ulici Falk Miksa můžete vidět v životní velikosti bronzovou sochu Petera Falka, který ztvárnil pana Colomba a který má maďarské kořeny. Účel sochy, jejíž tvorba přesáhla částku 63 000 USD, je doposud nejasný. Možná, kdyby Colombo ještě žil, mohl by vyřešil tento záhadný případ.
Jeskyně nebo kostel? Co takhle obojí!
Jen několik minut chůze od lázní a hotelu Gellért se nachází malá skála s velkým křížem, která není ledajakou skálou. Jedná se totiž o kostel, který byl vystavěn v roce 1926. Vztahy mezi maďarskou vládou a mnichy z řádu svatého Pavla prvního poustevníka nebyly zrovna vřelé. V roce 1951 byl dokonce celý řád obviněn komunistickou vládou z vlastizrady, její hlavní představitel byl popraven a zbylí členové byli nuceni odejít do pracovních táborů. Kostel, který byl jejich sídlem, byl uzavřen do betonové zdi. Když v roce 1989 komunistický vláda padla, byl kostel znovuotevřen a vy se do něj nyní můžete vydat.
For Sale Pub – bar, plný vzkazů
Máte rádi, když můžete na nějakém místě nechat po sobě stopu? Pak se přímo zamilujete do baru, jehož jméno může být pro někoho matoucí, avšak jeho nabídka tak skvělá, že láká návštěvníky ze všech koutů světa. Každý milimetr zdi či koutu je pokryt malými kousky papíru s kresbami, vzkazy, vizitkami nebo letáky, které zde hosté zanechali. Ani podlaha není prázdná. Jsou na ní stovky stébel slámy a skořápky od buráků, které mají hosté povoleny samotným majitelem podniku házet na zem. Pokud vás nepřesvědčil k návštěvě podniku jeho unikátní interiér, pak vás snad přesvědčí informace, že se zde prodává ten nejlepší guláš, který je možný v Budapešti vyzkoušet.
Boty na promenádě podél Dunaje
Mrazit vás bude z židovského památníku, který byl v roce 2005 vystavěn a patří k nejznámějším uměleckým dílům, které na ulicích Budapešti najdete. Mužské, ženské i dětské boty stojí opuštěně na okraji Dunaje, jako by je jejich majitelé právě zuli a schválně nechali ležet na místě. Tento památník patří maďarským židům, kteří byli v zimě 1944-1945 zabiti na břehu Dunaje členy fašistické strany Arrow Cross.
Památný strom Michaela Jacksona
Smrt popového krále zasáhla fanoušky ze všech koutů světa. Když Michael Jackson koncertoval v Budapešti, pravidelně zůstával ubytován v hotelu Kempinski, který vždy obklíčili jeho fanoušci, aby alespoň na sekundu spatřili tvář popového krále. Mnoho z nich se ukrývalo v parku naproti hotelu, kde na Michaela horlivě vyčkávali. Když zpěvák v roce 2009 zemřel, fanoušci mu věnovali strom na rohu parku, který vyzdobili jeho fotografiemi, dopisy a květinami, které tu jsou ještě dnes. Kromě toho se také fanoušci na tomto místě pravidelně schází, aby si na památku Michaela Jacksona improvizovaně zatančili flash mob, tak se k nim klidně přidejte.
23. 07. 2019 | Evropa zadarmo, Kristýna Sojová, Německo, Památky, Tipy na cesty
Jedna návštěva Berlína prostě nestačí, a tak vám nabízíme pár tipů, kam se podívat, pokud už jste viděli všechny hlavní památky a chcete se vrátit v čase a poznat pravou tvář města neomezených možností. Vydejte se k jedinému souvislejšímu pozůstatku Berlínské zdi, poznejte v muzeu, jak probíhal každodenní život v NDR, udělejte si retro fotku v berlínských fotobudkách a podívejte se na první olympiádu, kterou přenášela televize.
Berlín a památky č.1: East Side Gallery
Přes kilometr dlouhá zeď je jednou z nejfotografovanějších berlínských památek. A nejde jen o kus betonu. East Side Gallery je jediný souvislejší zbytek Berlínské zdi a zároveň také největší galerie pod širým nebem na světě. Na její tvorbě se podílelo přes sto umělců z více než 20 světových zemí. Ti se svůj talent rozhodli ukázat na východní straně zdi, kde vzniklo až 101 uměleckých děl, které byly vytvořeny jako reakce na politické události z let 1989 a 1990. East Side Gallery je stále symbolem naděje a také svobody.
Nejznámější motiv berlínské East Side Gallery je bezesporu malba „The Kiss“, které se také říká „bratrský polibek“. Na ní se soudružně líbá nejvyšší představitel SSSR Leonid Iljič Brežněv s Erichem Honeckerem. Fotografie tohoto díla obletěly svět.
O kousek dál se nachází malba „Test the Best“ od zdejší umělkyně Bridgete Kinderové. Ta ztvárnila modrý trabant projíždějící Berlínskou zdí. I toto dílo je centrem zájmu mnohých turistů, kteří kromě fotografií míří v davu do zdejších obchodů se suvenýry, aby si domů přivezli tričko, hrníček nebo propisku, na kterých jsou populární díla z East Side Gallery. I kousek naší historie se na zdi objevil. Je jí obraz holubice v řetězech, kterou za Československo vytvořil Andrej Smolák.
Berlínská zeď byla tvořena neuvěřitelnými betonovými panely, které tvořily až 160 km. Dnes však můžeme vidět jen malý zlomek z ní. Většina materiálu, tj. 45 tisíc segmentů bylo rozdrceno na prach nebo zničeno na malé kousky. Pokud chcete spatřit alespoň část jejích pozůstatků, pak musíte do East Side Gallery nebo následovat dlážděnou čáru, kudy Berlínská zeď kdysi vedla.
Berlín a památky č.2: NDR muzeum
Jedno z nejnovějších muzeí, kam se dveře netrhnou. To je NDR muzeum, které představuje život v bývalé Německé demokratické republice. Zvukové efekty, dotykové obrazovky a osobní předměty vás zavedou zpátky do každodennosti východoněmeckého života. Můžete si vyzkoušet volant trabantu, natáhnout se na NDR pohovku a podívat se do tehdejšího obývacího pokoje, kuchyně i koupelny, a dokonce i sledovat NDR televizi. Stačí si jen dát sluchátka a sledovat východoněmecké televizní pořady. Nebude chybět ani test ruského jazyka nebo můžete jít hlasovat ke zfalšovaným volbám.
Osahat si historii můžete také prostřednictvím zmenšených modelů, exponátů uložených v zásuvkách a ve vitrínách i předmětů z každodenního života, které muzeu darovaly německé domácnosti. Nebudou chybět ani nuda pláže, které u nás vzbuzovaly velké pobouření.
Součástí muzea je i restaurace, která je replikou té, která byla umístěna v bývalém luxusním východoněmeckém hotelu. Vy díky tomu můžete ochutnat stravu bývalé NDR. Doporučujeme vám objednat si uzené maso s brambory a zelím, což je místní specialitou. Napít se pak můžete Vita Coly nebo šumivého vína, které je jedním z mála produktů, který se v Německu vyrábí dodnes. Zlepšit náladu vám může pár zábavných popisků na zdejším menu. Ty ale nemají za úkol nějakým způsobem zesměšňovat tehdejší dobu, ale chtějí vám jen vykouzlit úsměv na tváři.
Berlín a památky č.3: Selfie z retro fotoautomatů
Zapózovat v berlínském fotoautomatu a získat čtyři černobílé snímky je doslova vaší povinností. Tyto retro fotokabiny jsou rozmístěny napříč celým Berlínem a jsou otevřeny po celý den. Tvorba fotografií, včetně jejich tisku, potrvá jen několik minut a vy tím získáte originální upomínku skvěle stráveného času ve městě.
Fotobudky jsou běžně k vidění na letištích, nádražích i v obchodních centrech, ale jen proto, abyste si mohli během deseti minut pořídit fotku do pasu nebo na občanku. Berlínské fotoautomaty si ale za cíl vzaly přinést 50. a 60. léta zpět k životu a s nimi i nostalgii z klasických fotografií.
Berlín je v současné době domovem 25 venkovních fotobudek, ve kterých si za pouhé 2 eura pořídíte 4 černobílé fotografie, jejichž barva vydrží až sto let.Tak už jen zatáhněte závěs, vhoďte pár eur a čekejte, až vyletí ptáček. Mapa všech berlínských fotoautomatů vás dovede do cíle.
Berlín a památky č.4: Olympijský stadion
Berlínský Olympijský stadion byl postaven, aby v roce 1916 hostil Letní olympijské hry. Mezitím však přišla první světová války a LOH se musely odložit.
V červenci 1914 byl stadion uzavřen a od roku 1915 sloužil jako vojenská nemocnice. Němci i nadále pokračovali ve stavbě stadionu, který se v té době stal největším na světě. Už při svém otevření, v roce 1922 byl schopný pojmout kapacitu až 40 tisíc diváků a na nějakou dobu hostil utkání finálových zápasů Mistrovství světa ve fotbale. Koncem 20. let opět probudila idea pořádat v Berlíně Olympijské hry. Hlavní architekt Werner March vytvořil návrh stadionu, jehož sportovní hala měla unést kapacitu až 65 tisíc diváků. I tento sen byl rozdrcen.
V roce 1930 se pořádal 9. olympijský kongres, na kterém bylo potvrzeno, že LOH 1936 se budou konat, a to v samotné Evropě. Rok 1931 s sebou přinesl „boj“ o hostování LOH v roce 1936 a Berlín opět získal své místo na slunci. Tehdejší vláda učinila rozhodnutí, že LOH dá nový kabát, a tak byl bývalý stadion srovnán se zemí.
V roce 1933 se k moci dostal Adolf Hitler, který dal svým architektům za úkol navrhnout stavbu, kterou by nacisté zvýšili mezinárodní prestiž svého režimu. Po jeho boku stál architekt Werner March, který již dříve vytvořil návrh na monumentální stadion, připomínající antickou arénu, jejíž travnaté plochy byly později využívány k propagandistickým shromážděním Hitlerovy vlády. Na budování stadionu se v té době mohli podílet jen němečtí lidé, kteří byli rasově čistí. Součástí stadionu je i věž se zvonem, ze které si můžete prohlédnout sousední město Postupim. Olympijské hry v roce 1936 mohli také poprvé sledovat lidé u obrazovek svých televizorů. Ačkoliv měli Němci Olympijské hry výhradně ve své režii, na scéně se objevil muž jménem James Cleveland Owens. Tento černoch americké národnosti si přes nelibost nacistů doběhl pro čtyři zlaté medaile.
Berlín a památky č.5: Ampelmann zachraňuje děti na silnicích
Rájem všech turistů je síť obchodů Ampelmann, jehož znak mužíka na semaforu vyrostl do globální značky. Šarmantní zelený pán v klobouku pomáhá berlínských chodcům bezpečně přejít ulici, a to už od roku 1961, kdy se ve Východním Berlíně narodil. Ampelmanna, jak se postavička jmenuje, vytvořil Karl Peglau, kterého znepokojovala situace na německých silnicích. Chtěl vytvořit semafor, který by děti bavil a který by zabránil zbytečným nehodám. Jeho nápad se chytl a Ampelmannova sláva se rychle šířila.
A pouze u semaforů nezůstalo. Ampelmann měl ambice, a tak se z něj brzy stala i televizní hvězda. Učil děti, jak bezpečně přecházet ulici, jak se na silnici nezranit, a dokonce jaká nebezpečí jim v dopravním provozu hrozí.
Jeho znak najdete nejen na klasických suvenýrech, jako taškách, magnetech, ale třeba i na čokoládových pralinkách, a dokonce i na zmenšeném modelu semaforu, který si můžete s sebou domů odvézt.
Stejně jako většina každodenních věcí z Východního Německa muselo zmizet, měl i Berlín přijít o Ampelmanna. To se nakonec nestalo, a proto je mužík ze semaforu dnes označován za ikonou východoněmecké kultury. A tak, až příště budete přecházet v Berlíně silnici, nezapomeňte ho na semaforu pozdravit.
23. 07. 2019 | Evropa zadarmo, Evropská gastronomie, Kristýna Sojová, Muzea, Nakupování, Památky, Rakousko, Tipy na cesty, Zábavní parky
Není námitek proti tomu, že Vídeň patří k nejkrásnějším evropským městům, a pokud by snad někdo pochyboval, tak ho snadno tento článek přesvědčí! A to dokonce tak, že nebudete toužit po ničem jiném, než se vydat po stopách Habsburků, kteří v tomto velkolepém městě žili, hodovali a nakonec i umírali.
Ve Vídni do 4 hodin
Vídeň je pro nás Čechy relativně blízko, a díky spojům Eurolines se do ní můžete vydat 2krát denně. Pokud se rozhodnete vyjet v 8:00 hod. z Prahy, možná potkáte, stejně jako já, vtipného řidiče, který bude fascinován vaší „starou“ zelenou občankou. (Pokud ovšem nemáte už tu novou.)
Sacher – gastro poklad Vídně
Věděli jste, že sacherův úžasný čokoládový dort s vrstvou hutné čokolády, meruňkovou marmeládou a čokoládovou polevou byl vynalezen pro Klemense Wenzel von Metternicha, a to Franzem Sacherem už v roce 1832? Část receptury se „proflákla“, a tak si skvělý čokoládový dort můžete vychutnat téměř na každém vídeňském rohu. Sacher se servíruje se šlehačkou a výbornou kávou.
Pozor! Není sacher jako sacher! Když si ve Vídni objednáte sacher, pohlídejte si, aby vám nebyla naservírována snídaně šampionů – dva párky s hořčicí. A teď opravdu vím, o čem mluvím. Musela jsem se sama spokojit s vídeňskou uzeninou místo lahodného čokoládového zákusku. Pokud si chcete vychutnat tradiční čokoládový dort a vyhnout se zbytečnému problému, pak nezapomeňte při objednávce dodat, že chcete opravdu dort a ne sacherwürstel.
I s češtinou ve Vídni pochodíte
Není angličtina vaší silnou stránkou, a co teprve němčina? Pokud hodláte ve Vídni využívat MHD a nechcete být černými pasažéry, pak si kupte jízdenku a postačí vám k tomu i váš rodný jazyk. Vídeňáci si cení českých turistů, a tak jedním z jazykových výběrů zdejších automatů na jízdenky je i čeština.
Studenti do 19 let zdarma
Pokud vám ještě nebylo 19 let, pak hoďte do batohu pár kusů oblečení a rychle do Vídně. Ta totiž podporuje mládí, a tak většina vstupů do muzeí, galerií i památek je mládežníkům přístupná zdarma. Otevřou se vám například dveře Albertina či Belvederu, kde běžná vstupenka stojí od 12 EUR.
Primark ve Vídni: Chcete potkat krajany?
Vídeň je také nákupním rájem, a to nejen pro ty, kteří se vydají do Zlaté čtvrti navštívit kamarády Louise Vuittona, Armaniho, Cavalliho, Pradu nebo Saint Laurenta. Vídeň nabízí i levnější varianty dobře padnoucího a hlavně levného oblečení. Vydejte se na nákupy do Primarku. Ve Vídni máte hned dva!
První z nich je v severní části Vídně v G3 Gerasdorfu. Do G3 nákupního centra vede snadná cesta. Stačí, když dojedete na konečnou stanici metra – Floridsdorf, odkud do nákupního centra jezdí autobusy, které jsou bezplatné. Protože G3 je o víkendech v obležení nákupních maniaků, jezdí autobusy v pátek a v sobotu v 15minutovém intervalu.
Druhý Primark najdete v nákupním centru Shopping City Süd (SCS), který je na jihu Vídně a není problém se do něj dostat. Nasedněte na podzemku U1 a dojeďte do stanice Reumannplatz (červená trasa) nebo U6 do stanice Siebenhirten (hnědá), odkud vás do SCS zdarma dopraví autobusy, a to od 8:00 do 20:00 hodin.
Šílený Prátr strčí Matějskou pouť do kapsy
Jak objektivně popsat Prátr? Snad jako gigantická pouť s neopakovatelnou atmosférou a všudypřítomným adrenalinem. Prátr je nejstarším zábavním parkem v Evropě, který miloval i král valčíku – Johann Straus. Každoročně na 250 atrakcích dovádí více než 4 miliony turistů, a to z celého světa. A co je na Prátru úplně nejlepší? Snad to, že vstup do tohoto ráje zábavy je zdarma.
Pokud se rozhodnete zaplatit za nějakou atrakci, pak byste měli vyzkoušet obří ruské kolo, se kterým se dostanete do výšky až 64,75 metrů, odkud budete mít skvělý výhled na historickou část Vídně. Práterská věž je novinkou vídeňského zábavního parku a chlubí se titulem nejvyššího řetízkového kolotoče na světě. Vyveze vás do výšky 117 metrů a otáčí se s vámi rychlostí až 60 km/h. Jakmile jednou na tuto adrenalinovou atrakci vstoupíte, není již úniku. Máte přebytečný adrenalin v krvi? Černá mamba vám s ním pomůže. Prožene vás vzduchem, a to rychlostí 80 km/h.
Pitná voda na každém rohu
Při objevování vídeňského bohatství snadno dostanete žízeň a než abyste spěchali do místních supermarketů, které jsou jen pro informaci v neděli zavřené, načepujte si vodu z kohoutku v místě vašeho ubytování.
To se ale lehce říká. Co pak dělat, když vaše láhev zeje prázdnotou v samotném centru města? I zde je řešení. Napříč celou Vídní jsou rozmístěny veřejné automaty na pitnou vodu, které kromě toho, že vám poskytnou nutný příjem tekutin, vás během parných dnů osvěží prostřednictvím rozprašovačů.
Putování po Vídni jde i zadarmo
Free Europe vám přináší velký přehled toho, kam se ve Vídni vydat, aniž byste museli vytahovat peněženku z kapsy. Stačí, když se podíváte na článek „Jak si užít Vídeň“ a zjistíte, kde se dobře najíst, ve kterých částí Vídně najdete Wi-Fi připojení a do kterých muzeí máte vstup zdarma.
Ochutnejte Mozartovy koule
I přesto, že tato čokoládová slast nepochází z hlavní rakouské metropole, je zde k dostání téměř na každém rohu. Ve specializovaných obchodech můžete dokonce dostat ochutnávku této slavné cukrovinky, která se stala typickým rakouským suvenýrem a příkladem rakouské kultury. W. A. Mozart se narodil v samotném Salzburku, a právě na tomto místě místní cukrář Paul Fürst vyrobil kuličky z marcipánu, obalené do pralinkového krému, prodávané na malých dřevěných špejlích a namáčené do horké hořké čokolády, které nesou název po slavném skladateli.
Ringstrasse – středobod Vídně
Chcete-li si udělat procházku kolem hlavních vídeňských památkách, pak se vydejte na 5km túru na Ringstrasse, kde se vám odhalí novorenesanční budova Státní opery, parlament, radnice a mnoho významných muzeí.
23. 07. 2019 | Cestování s dětmi, Kristýna Sojová, Rakousko, Tipy na cesty, Zábavní parky
Probuďte v sobě své nebojácné já a vydejte se na místo, kde to ve Vídně dýchá adrenalinem. Když v roce 1766 císař Josef II. dal svým poddaným Prátr, jistě netušil, že se jeho sláva ponese až za hranice Rakouska. Původně nevinný zábavní park je dnes gigantickou atrakcí, kam ročně až 4 miliony návštěvníků z celého světa zavítá.
Když v Prátru ještě nebyly kolotoče
Zpočátku byl Prátr místem, kde se lidé pouze scházeli, ať už to byli ti, co peníze měli, nebo ti, kterým chyběly. Prátr byl přístupný všem! Toho, že do Prátru chodí víc a víc lidí si všimli chytří obchodníci, kteří si od císaře vyžádali právo ke zřízení stánků s občerstvením. A dobře udělali. Poměrně za krátkou dobu na tomto místě vyrostlo mnoho stánků s tradičními vídeňskými dobrotami, na jejichž prodeji zbohatl nejeden živnostník.
A pouze u jídla se samozřejmě nezůstalo. Brzy živnostníky následovali i provozovatelé houpaček a kolotočů, díky kterým byl Prátr brzy nazván vídeňskými Benátkami. Pod velkým ruským kolem například tajně randily služebné s vojáky a vystupovali potulní zpěváci i flašinetáři. Jednou z největších lákadel dříve byla zvířecí show. Cvičené opice chodily mezi lidmi a předváděly své triky, většinou však napodobovaly lidské chování. Velký úspěch měla také show podivínů, kde vystupovala fousatá dáma, obr, silák a liliputi.
A veselo v Prátru bylo nejen díky jízdám na kolotočích a zábavným vystoupením. V zábavním parku docházelo k ostrým bojům. Každý kolotočář a provozovatel domu hrůz se snažil konkurenci připravit o nového zákazníka.
Prátr, nejstarší (a nejlepší) zábavní park v Evropě
Pokud se do Vídně vydáte a navštívíte i Prátr, můžete vyzkoušet nejednu z 250 atrakcí, za které zaplatíte třeba i 5 €. A které byste zaručeně neměli vynechat? Podívejte se na několik tipů.
Prátr a atrakce č. 1: Boomerang
Tuto high-speed horskou dráhu není možné díky její červeno-žluté barevné kombinaci minout. Boomerang sice vypadá jako klasická horská dráha. Ve skutečnosti ale není. Jezdí rychlostí 85 km/h a hned ve dvou směrech. Nejprve budete sedět ve směru jízdy a poté se zpátky projedete zády napřed.
Prátr a atrakce č. 2.: Blumenrad
Na velké ruské kolo se stojí dlouho v řadě. Pokud budete ale chytří, pak se raději vydáte na Blumenrad, menšího bratra ruského kola, kterého poznáte podle velké květiny v jeho středu. Ve výšce 45 m si můžete užít téměř stejný pohled na Vídeň a ještě stihnete plno dalších atrakcí. Blumenrad je navíc po setmění osvětlen mnoha zářivkami, které vykouzlí nezapomenutelnou atmosféru.
Prátr a atrakce č. 3.: Prater Tower
Prater Tower je atrakce, na kterou musíte mít opravdu pro strach uděláno. Trpíte závratěmi? Pak se jí raději vyhněte. Prater Tower rozhodně ale patří k těm atrakcím, které ověří vaši odvahu a poskytnou vám zážitek, na který jen tak nezapomenete. Vyveze vás do výšky 117 m a pak s vámi v rychlosti 60 km/h ještě zatočí.
Prátr a atrakce č. 4.: Volare
Pří jízdě na horské dráze se nemusí jen sedět. Do Volare si můžete rovnou lehnout, a to rovnou na břicho. Jízda na létající horské dráze Volare má simulovat pocit letu, tak šťastný let!
Prátr a atrakce č. 5.: Turbo Boost
Jakmile jednou na Turbo Boost nasednete, není cesty zpět. Připněte si pásy a užijte si bláznivou jízdu na atrakci, která vás vyveze (nebo spíše katapultuje) až k obloze. Tam ale moc času na rozhlížení mít nebudete. V rychlosti 100 km/h se vydáte směrem k zemi a pak zase zpátky k mrakům.
Jak se dostat do Prátru?
K Prátru se nejlépe dostanete fialovou linkou metra U2 a vystoupíte na stanici Praterstern. Prátr není možné minout. Buď z dálky vidíte obrovské ruské kolo, které také funguje jako skvělý orientační bod, nebo se jednoduše vydáte za davem lidí, kteří směřují na stejné místo jako vy.
23. 07. 2019 | Kristýna Sojová, Muzea, Památky, Rakousko, Tipy na cesty
Jsou místa na které byste nikdy sami nešli, ale zvědavost vám prostě nedá a musíte do nich nahlédnout. Vídeň kromě dechberoucích památek ukrývá i muzea s nevídanými sbírkami. Nahlédnout můžete do světa zločinců, poznáte let motýla, funkci lidského těla, tikot tisíce hodin a naučíte se univerzální světový jazyk. Vídeň už na vás netrpělivě čeká!
Muzeum hodin – tikot času na každém kroku
Rozčiluje vás tikot hodin? A co třeba tikot hned tisíce hodin? To je teprve koncert. Nahlédněte do muzea (Uhrenmuseum), kde si můžete prohlédnout unikátní sbírku kapesních hodin, které určovaly čas minulým staletím i slunečních hodin. Obdivovat můžete i jedny z nejmenší hodin na světě.
Tato kolekce času vám povypráví příběh o vědeckém pokroku a představí vám trendy v designu a umění. Highlightem výstavy jsou hodiny, nesoucí název Cajetano, které připomínají spíše orloj. Na jejich tvorbě se v 18. století podílel mnich David a Sancto Cajetano, podle něhož jsou také pojmenovány. 150 ozubených koleček do sebe přesně zapadá. „Cajetánky“ ukazují také pohyb planet a dokonce i zatmění Slunce a Měsíce.
TIP: Každou první neděli v měsíci máte na výstavu vstup zdarma.
Schmetterlinghaus – motýlí let
Jak to asi vypadá v ráji? Všude samá zeleň, volně poletující motýli a vonící rostliny. A právě takovýto ráj na zemi se nachází pět minut chůze od Vídeňské státní opery. Imperiální motýlí dům je tropickou oázou, kde je možné po celý rok obdivovat až 400 volně poletujících motýlů.
Tato krásná secesní budova, kde si klidné chvíle užíval císař František Josef I. se svou chotí Sisi, je oficiálně součástí královského paláce Hofburg. Přepadne-li vás ve Vídni zima, pak se jděte zahřát do motýlího domu, kde je neustále teplo. U vchodu máte možnost pozorovat, jak se z jednotlivých larev líhnou barevní motýli.
Esperanto muzeum – jazyk všech a pro všechny
Ludwik Zamenhof Lejzer je mužem, který stojí za vytvořením esperanta. Zamenhof se nechával unášet ideou světa bez válek a věřil, že nástrojem pro zachování světového míru a rovnoprávnosti je právě univerzální jazyk, který by sloužil všem. Vytvořil ho už během svých studií medicíny, a to v roce 1873.
Mezi hlavní odpůrce esperanta, jehož znakem je zelená hvězda, patřil Adolf Hitler, který tvrdil, že jde o jazyk, který napomůže ke sjednocení Židů na celém světě. Zamenhofovy děti společně s dalšími příznivci esperanta byly zabity v holocaustu. Dalším odpůrcem byl Stalin, který považoval esperanto za jazyk špionů.
Muzeum esperanta, za jehož vznikem stojí složitý příběh, vám představí mnoho předmětů v esperantu. Podívat se můžete i na věci, jako například esperanto časopisy, letáky, fotografie, esperanto zubní pastu či esperanto limonádu.
K vidění je i mapa míst, kde se sdružují nositelé pasu Servo. Na mapě si můžete vytipovat adresář lidí z každého kontinentu, kteří jsou ochotní ve své domácnosti zdarma hostit další esperantisty.
Muzeum zločinu – jen pro odvážné
Pokud máte slabý žaludek, pak se tomuto místu vyhněte. Pokud ovšem chcete být součástí výstavy, na kterou se jen tak nepodíváte, pak ve Vídni navštivte muzeum zločinu, které je zaměřené na nejtěžší spáchané zločiny, a to od středověku až po současnost.
Expozice není jen o vraždách, ale také představuje případy, u kterých hlavní roli sehrálo padělání peněz, vloupání či provozování zakázaných nevěstinců. Představí se vám také rozdílné metody mučení i formy trestu, které zločince čekaly. Součást muzea jsou pouliční letáky, novinové výstřižky i životopisy velkých gangsterů. Pokud máte pro strach uděláno, pak jste na správném místě.
Josephinum – do nitra lidského těla
Císař Josef II. cítil povinnost vzdělávat rakouské doktory, a tak nechal vybudovat akademii medicíny a chirurgie. Jeho ideou bylo vyučit lékaře a také porodní asistentky, aby byli schopní fungovat jak v běžném životě, tak zároveň i během vojenského nasazení.
Mezi lety 1784 a 1788 bylo tak do Vídně přepraveno přes tisíc voskových modelů lidského těla, které Josephinum dnes dává k vidění hned v šesti místnostech. Jak funguje srdce, svaly, cévy, mozek a další orgány vám představí tři z těchto místností. Další pokoje hostí knihovnu plnou lékařských spisů, dokumentací a dalších listin Lékařské univerzity ve Vídni.
23. 07. 2019 | Evropská gastronomie, Kristýna Sojová, Rakousko, Tipy na cesty
Poznat město neznamená jen znát jeho památky, ale také poznat jak chutná, a to vám umožní kulinářské prohlídky městem, kdy vám zkušení průvodci ukáží nejen krásy metropole, ale také vás seznámí s tradičními chutěmi. Vybrat si můžete rovnou ze čtyř prohlídek, které nabízejí čtyři rozdílné průvodcovské společnosti. Už stačí jen dodat Guten Appetit!
The Vienna Sensory Tour – za původem potravin
Proč ztrácet čas v restauracích, když můžete jít rovnou k těm, kteří se zasluhují o to, aby bylo vůbec z čeho vařit? Vydejte se na zcela jinou prohlídku, která vede přes ty nejlepší vídeňské trhy a rovnou k místním producentům potravin. Během dvou hodin stihnete degustaci pravého rakouského jídla, diskuzi o životě ve Vídni i přednášku o potravinách.
Minimální počet těch, kteří se mohou zúčastnit First Vienna Food Tour činí 6 lidí a maximálně se na ni může vydat 15 gastro nadšenců, kteří jsou ochotní zaplatit 35 euro za 2 hodiny povídání a hlavně ochutnávání. Rakousko se po dlouhá léta pyšní tím, že produkuje potraviny vysoké kvality, tak si dejte pauzu od památek a připravte své chuťové pohárky na hody.
Gänseblümchen – tajné tipy prozrazeny
Vybrané lokality, tajné tipy a jídlo, po kterém se vám ještě dlouho budou sbíhat sliny. To jsou prohlídky organizované lidmi z Gänseblümchen, díky kterým máte možnost ochutnat různé aspekty vídeňských čtvrtí. Tato tour stojí 64 euro a trvá 3 hodiny, během kterých navštívíte ve vámi zvolené oblasti 5 a někdy dokonce až 6 míst, ve kterých dostanete nějakou tu dobrotu na ochutnání a nápoj na osvěžení.
Pokud nejste zrovna velcí příznivci pěší turistiky, pak vás potěší fakt, že během této tour toho až tak moc nenachodíte. Jednotlivá místa degustací jsou od sebe vzdálena maximálně 15 minut chůze. Počet účastníků je i na této prohlídce omezen a sice číslem 12.
Vienna Food Tours – degustační hody
Jídlo spojuje lidi. To všichni víme, ale ve Vídni to platí dvojnásob, a to právě díky gastro tours, kdy skupina lidí, milující jídlo, se vydá s průvodcem do vídeňských ulic a ochutnává místní speciality. Jaké další výhody má Food Tour? Snad to, že ač sníte cokoliv, stihnete nadbytečné kalorie vychodit, a tak nehrozí, že byste nabrali nějaké to kilo.
Vienna Food Tours se navíc od ostatních gastro tour liší tím, že se snaží lidem představit moderní stránku vídeňské kulinařiny a bere turisty do vyhlášených restaurací a barů, které místní lidé znají, zato turisté se o nich v průvodcích nedočtou. Zapomeňte na řízek nebo Sacherův dort, a vydejte se na cestu moderní vídeňské kuchyně. Tato tour má oproti ostatním tours pouze 4 zastávky, což znamená, že si plnohodnotné jídlo můžete v klidu a v sedě vychutnat a nemusíte spěchat od jednoho stánku k druhému, kde dostanete pouze jednohubku k ochutnání. Délka prohlídky je od 3,5 do 4 hodin a cena je 99 euro za osobu.
GTour – pro náročné i skromné gastro fandy
To, že se na gastro tour skvěle najíte už asi víte. Abyste si ale prohlídku, v tomto případě ochutnávku užili, nemusí být angličtina nebo němčina, kterými mluví zdejší průvodci, vaší silnou stránkou. Stačí se jen nechat unášet vůní a rozmanitostí chutí. GTour vás zavede na trhy Naschmarkt a Karmelitermarkt, kde vás nemine ochutnávka exotického ovoce, koření, ořechů nebo zrajících sýrů. Stále si nejste jisti? Pak je tu Grand tour, která stojí 89 euro a která vás zavede mezi kuchařské hvězdy a vy budete mít možnost ochutnat jídlo až v osmi podnicích. Před takovouto tour se vyplatí celý den nejíst.